Hører I Ham kalde på sine børn?
Hører I vinden hviske jeres navn?
Før kunne jeg kun høre fly, biler, computere og fjernsyn.
Alle stemmerne fyldte mit hovedet, så det næsten eksploderede.
Og så kom den store tavshed-
- og kun Ham, der hviskede til mig om uendelig kærlighed.
Han sagde, jeg skulle forlade dødens byer og bygge en ny verden.
Et sted, hvor alle Hans børn kan leve i fred og harmoni med jorden.
Følg mig, og jeg viser jer vejen hjem.
STERILT OMRÅDE ADGANG FORBUDT
Hvordan var blodprøven?
Hun har mange antistoffer, men immunforsvaret ser normalt ud.
Som ved en almindelig influenzavirus.
Og lungebiopsien? Du kigger ikke grundigt nok på lungerne.
Der kan være mere skade der. Immunresponsen kan være tydeligere.
Ja, men så kræver det en obduktion.
Og hun er ikke død.
Forbered laboratoriet til en obduktion.
I hørte mig.
- Hvad hedder du? - Najid.
- Her er intet at stjæle. - Vi så dig snige dig rundt her.
Jeg sneg mig ikke rundt. Jeg bor her.
- Er du præst? - På en måde.
- Hvilken religion? - Alle og ingen.
- Tror du på Gud? - Selvfølgelig.
Hvis alle var som du, ville min opgave være meget lettere.
Vi har mødt mange tyve.
Men vi har dømt en uskyldig, og det var meget forkert.
I bør møde mine venner.
Det var dejligt. Jeg havde glemt, hvor sjovt sex kan være.
Hvis du vil høre, at du er smuk, så er jeg ikke den rette.
- Jeg ved ikke, om du kan lide mig. - Skal jeg virkelig svare på det?
Du... det var kun for sjov.
Jeg kan rigtig godt lide dig, Tom.
Naj!
Naj! Naj!
Naj! Hvor er du?
- Slip ham. - Bare rolig, Anya.
- De er venlige. - Hvad vil I?
- Jeg hedder John. - De er gode mennesker.
- Forkert at bringe dem hertil. - Han havde intet valg.
- Han er flink. En slags præst. - Meget beroligende.
- De bor udenfor. - Vi må være varsomme.
De mangler et sted at bo.
Det er ikke nogen god idé.
Værsgo.
- Hvor langt er du henne? - 38. uge.
Mine to første børn blev født for tidligt.
- Er du ikke bange for at føde? - Nej. Det er jo helt naturligt.
- John siger, at det går godt. - Det ville være godt med en læge.
- Fordi du ikke tror på Gud. - Naj taler ikke om andet.
Men jeg er altid åben for en teologisk diskussion.
Hvad laver han?
- Han taler med Gud. - Beder han?
Det kan man godt sige.
- Hvad kigger du på? - Der er mønstre i alt.
Man skal bare kunne tyde dem.
- Hvad vil I have af os? - Intet, I ikke vil forære os.
- Det er ikke noget svar. - Mit folk er trætte og sultne.
- Dit folk... - Min familie... mine venner.
- Hvad skal jeg ellers kalde dem? - Naj siger, at du er præst.
- Var du også det før? - Jeg var arkitekt.
Jeg tegnede p-huse. Det er ikke vigtigt længere.
Linda skal snart føde. Vi vil gerne blive, til hun har født.
Vi aner ikke en pind om dem.
Det der new age-halløj giver mig myrekryb.
- Han er sær, men virker harmløs. - Jeg vil ikke have dem her.
- Linda er i 9. måned. - Det er jeg ligeglad med.
Hvem vil have, at de går deres vej?
Og hvem vil have, at de bliver?
Jeg ved, hvorfor du stemmer for.
- Det er kristent. - Du er jo muslim.
- Vi har for få ressourcer. - Jo. De har brug for hjælp.
Godt, men så kun, indtil barnet er født.
- Med Naj er det fire mod tre. - Helt ærligt.
- Han er jo kun et barn. - Han har de samme rettigheder.
- Er det her nu et demokrati? - Det er en fejl.
Hvor er her skønt.
- Er det ikke fine møbler, John? - Jo. Tak.
- Jeg ved, at I ikke har mad nok. - Vi kan godt undvære lidt.
- Jeg kan se, at du er en god mand. - Tag det ikke for givet.
- Sig til, hvis I mangler noget. - Jeg har prøvet det før.
Det er som at smutte mandler.
- Tror du virkelig på Gud? - Gud eller naturen.
John er profet. Alt, hvad han siger, er sandt og smukt.
For eksempel?
Jorden var ude af balance.
Vi misbrugte miljøet og ødelagde naturens ligevægt.
Virusen var vores straf. Ligesom syndfloden.
Bare ikke lige så vådt.
Tror du virkelig på det?
Hvis du lytter til John, så giver det mening.
Han fik mig til at se skønheden, og at livet kan blive godt igen.
Måske endda bedre end før.
- Hvorfor hader du mig? - Det gør jeg ikke.
Men du vil ikke have mig her.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Fordi du udnytter sårbare og traumatiserede mennesker.
- Jeg ser, at du er i dyb sorg. - Skulle det være indsigtsfuldt?
Jeg havde familie, venner og elskere-
- og en verden, jeg kendte. Det tog virusen fra mig.
Så ja, jeg er i sorg.
Men du føler, at sorgen overvælder dig. Det bliver værre og værre.
Jeg kan give dig livet tilbage.
Slip mig!
- Jeg kan mærke barnet sparke. - Det er nok en dreng.
- Her. - Stop. Jeg er faktisk ikke syg.
- Gid, vi kunne gøre mere for dig. - Gud har sagt, at intet går galt.
- Hvordan sagde han det? - Han taler til mig.
- Hvor mange børn har Gud forløst? - Hvad tror du så på?
Kom, Naj. Linda må hvile sig.
Sandheden skræmmer dig.
Du giver ikke så let op, hvad?
Du tror virkelig på, at Han taler til dig.
- Jeg hører Ham, som jeg hører dig. - Hvorfra ved du, at det er Gud?
Hvor mange andre usynlige åndevæsener findes der?
Du behøver ikke kalde det Gud. Bare et ord for noget større.
Verden er så smuk.
Gid, vi alle kunne lære at sætte pris på den.
Det er et mærkeligt tidspunkt at tale om skønhed.
Vi kan gå ned af sorg eller vælge at leve.
Hvad foretrækker du?
Har I mødt mange andre overlevende?
- Nogle grupper hist og her. - Så I nogle 12-årige drenge?
Din søn.
Et par stykker. Jeg spurgte ikke, hvad de hed.
- Hvorfor tror du, at han lever? - Ren mavefornemmelse.
- Håb. Jeg ved det ikke. - Men du kan fornemme det.
Du er overbevist om, at han ikke er død.
Nogle dage er jeg stensikker.
Måske taler Gud også til dig, Abby.
Du kan bare ikke genkende Hans stemme.
Louise?
Louise!
Hej.
Jeg ville bare høre, om du havde lyst til en drink.
Jeg drikker ikke.
Men vi kan elske, hvis du har lyst.
- Hvad har du gang i? - Jeg forstår ikke.
Hvad er det, du er ude efter? Huset, maden?
Du kan måske snøre dine små stakler-
- men jeg hopper ikke på den.
Der er så meget had i dit hjerte.
Men Gud elsker dig alligevel.
Ved dine venner, hvad for et menneske du er?
Har du vist dem dit sande jeg?
Du ved vist ikke, hvornår du skal klappe i.
Du kan ikke skjule, hvem du er for evigt.
Men du kan stadig blive et bedre menneske.
Ja, måske...
Men ikke endnu.
Er der nogen, der ved, hvordan man gør?
At have født et barn gør ikke en til ekspert i fødselshjælp.
- Det skal nok gå godt. - Ja, for det har Gud selv sagt.
Bare tro på det.
Jeg har aldrig ligget i telt før. Det kunne jeg godt vænne mig til.
- Tag med os, så kan vi være sammen. - Nu tager vi et skridt ad gangen.
Rolig nu. Det her er privat.
- Har du haft en god nat? - Ja, nu du spørger.
- Hvad ville han? - Mike er min kæreste.
- Hvad? - Bare rolig.
Jeg skjuler intet for ham. Det var hans egen idé.
Der skal fødes børn. Jo flere jeg går i seng med, des større chance.
- Var det derfor? - Jeg vil gerne være gravid.
- Jeg troede, du kunne lide mig. - Det kan jeg også.
Du har udnyttet mig.
Det er bare slet ikke i orden.
- Hvorfor kommer barnet ikke? - Der er noget galt.
Hun har brug for hjælp, og du er læge.
- Ikke mere. - Hvad mener du?
At jeg ikke kan hjælpe hende.
Jeg er personligt ligeglad med, om hun overlever.
Men spørg dig selv, hvordan du får det, hvis noget går galt.
Gør noget, John!
- Jeg beder til Gud. - Læg dig ned.
- Hjælp os, Gud. - Træk vejret... træk vejret.
Jeg har ondt i hovedet. Jeg har feber. Og så har jeg fået en knude.
Åh, Jenny!
Bare rolig. Jeg er læge.
Anya?
- Vidste du det? - Nej.
- Hvad lavede du før? - Systemanalytiker.
Hvor nyttigt...
Det er en sædefødsel. Barnet ligger med numsen nedad.
Det er for sent at vende barnet.
Hvis jeg vender barnet, kan livmoderen briste.
Jeg mangler en jordemoder. En jordemoder.
Undskyld, men jeg kan ikke.
- Hun kan jo dø. - Jeg ved intet om sædefødsler.
- Du må hjælpe hende. - Jeg kan ikke. Jeg kan ikke!
Den der aften... Jeg så, hvordan alle bare døde.
De døde en efter en. Alle døde, og jeg kunne intet gøre.
Anya, hør på mig.
Det må du ikke bebrejde dig selv.
Der var ingen medicin. Ingen kunne gøre noget.
Jeg holdt hende i mine arme.
Jeg havde holdt hende i mine arme så mange gange.
Hun var min ven og min elskede...
Hun bønfaldt mig om at gøre noget, men jeg kunne ikke hjælpe hende.
Hun døde for øjnene af mig. Og jeg kunne ikke redde hende.
- Men nu kan du redde en. - Nej. Hun kommer til at dø.
- Gud har sendt dig til os. - Hvad så med Pat og Jenny?
Hvorfor svigtede Gud alle de andre?
Måske er der en grund til alt det her.
Gør det for dem, du elskede.
Og for din egen skyld.
Godt.
Du er helt åben nu. Barnet er på vej. Det skal nok gå.
Jeg kan ikke mærke navlestrengen. Det er godt.
Hjælp os, Gud.
Når der kommer en ve, presser du, alt hvad du kan. Jeg klarer resten.
Træk vejret, Linda.
Jeg skal bare aldrig have børn.
- Vil du have noget, Tom? - Klarer hun det?
Nu gør hun. Anya er læge.
Men det vidste du i forvejen, ikke?
Sådan...
Det er så flot.
Gudskelov.
Det er en dreng. Har han det godt?
- Flot. - Han har det fint. Han er perfekt.
Linda...
Linda.
Hjertestop. Hun må have et hjerteproblem.
Linda. Hun må ikke dø. Kære Gud...
Linda? Linda!
Anya? Anya!
- Få ham væk fra hende. - Lad os hjælpe hende, John.
- Vi hjælper hende. - Læg hende her.
Du får ikke lov at dø.
Hun er tilbage. Hjerterytmen bliver stærkere.
Jeg fik hende tilbage.
Tak!
- En søn. - Flot, Anya.
Det her er til Abby.
Du får en vodka. Det var for sjov.
Tak.
- Hvordan har han det? - Han er sund og rask.
- Er han immun over for virusen? - Linda er. Måske er han det også.
Måske er den væk nu.
Noget siger mig, at han nok skal klare sig.
Vi ved intet om hinanden. Vi har boet sammen i flere uger...
- Men vi er stadig fremmede. - Måske er det bedst sådan.
Du tror, at du ikke behøver nogen, men det gør du.
Nu leger du psykoanalytiker. Jeg har gået i terapi i et år.
- Har du gået i terapi? - Ja, i et år.
- Hvorfor kigger du sådan på mig? - Du virker ikke som typen.
Mener du, at du faktisk talte?
Nej, ikke ret meget.
Ved du, hvad jeg har bemærket?
At du ikke taler så meget om at tage herfra mere.
Men jeg tænker stadig på det.
Du er vel ikke ved at knytte dig til os?
Værsgo.
- Du drikker da ikke. - Det er en særlig anledning.
Undskyld. Jeg skulle have fortalt det.
Jeg kan godt lide dig, Al.
- Kan vi ikke være venner? - Hvilken slags venner?
Taler du med Gud nu?
Jeg forstår ikke mønstret. Jeg har talt boblerne.
Hver eneste en betyder noget.
Jeg ved bare ikke hvad endnu.
- Alt vel? - John taler med Gud i champagnen.
Jeg tror, at han er fuld.
Kommer du ned til festen, Tom?
Tom?
Hvorfor har du ikke sagt, at du er lebbe?
Undskyld. Lesbisk.
Det er jo et pænt ord for det. Det, du sagde om kvinde, du elsker...
Jeg var ved at brække mig.
- Jeg behøver ikke forklare mig. - Jeg vil vide, hvem jeg omgås.
Vil du vide, hvad vi gjorde? Skal jeg uddybe, så du kan fantasere?
Stop!
Jeg blev forelsket i en pige.
Det skete bare.
Det var dejligt i starten.
Men så endte det. Det fungerede ikke.
Måske er jeg lesbisk. Måske er jeg ikke.
Jeg nåede ikke at finde ud af det.
Jeg ville vide, om jeg var homo.
Jeg bliver ikke forelsket i kvinder... eller mænd.
Jeg bliver forelsket i mennesker.
Har du været sammen med fyre?
Ja, det har jeg.
Har du det bedre nu?
Gå ud.
Betyder det virkelig noget, hvem man går i seng med, Tom?
Stil dig selv et spørgsmål.
Hvorfor er du så vred?
John?
- Vi må beskytte drengen. - Ja, selvfølgelig.
- Gud har talt til mig. - Hvad sagde han?
Jeg kunne ikke høre Ham.
- Lad være. - Stemmerne forstyrrede.
- Du er træt og trænger til søvn. - Jeg kan ikke sove.
Læg dig her hos mig. Du kan altid sove ved siden af mig.
- De vil gøre ham fortræd. - Hvem?
Ingen vil gøre ham fortræd. Det er bare din fantasi.
Stemmerne sagde det.
Men vi ved jo, at stemmerne ikke er virkelige. Det er kun Guds stemme.
Mike tog sig af mig.
Han tager sig af alle. Han finder mad og steder at bo.
- Han er en god mand. - Men du elsker ham ikke.
Jeg vil gerne.
- Er det i orden, vi gør det her? - Han ved det ikke.
Jeg sagde, at det var forbi.
Han blev vred over at se os sammen. Han skiftede mening.
Han vil selv gøre mig gravid.
Vi rejser snart. Tag med os.
- Hvad så med Mike? - Han må acceptere det.
- Det går nok ikke. - Jeg troede, du kunne lide mig.
Det kan jeg også.
Du kan jo blive her lidt, hvis du vil. Vi har masser af plads...
Jeg kan ikke forlade John. Jeg elsker ham.
- Du elsker mange, hvad? - Ikke på den måde.
Han ved ting.
Han fik mig til at indse, at der er en grund til alting.
En skam. Det kunne have været sjovt.
Ved du hvad? Du må forlade dem og skabe dit eget liv.
- Jeg har intet uden John. - Du er bare bange.
Det var vi alle. Du holder bare fast i den første-
- der prøvede at komme med en forklaring.
Du ved godt, at han er fuld af pis, ikke?
Vi ses.
Så, så...
- Giv mig ham. - Undskyld. Han græd...
- Hvad sker der? - Hun prøvede at stjæle ham.
Du vil erstatte ham med den søn, du har mistet.
- Hun ville bare hjælpe. - Du får ham ikke.
Vær sød at gå. John...
- Klarer Linda sig? - Hjertebesvær er altid alvorligt.
Du kan tage med os og tage dig af Linda og drengen.
- Det går ikke. - Men det vil jeg gerne have.
Det her er mit hjem.
Hvem sagde, at Abby ville stjæle ham?
- Det ved jeg ikke. - Det var ikke en, du kender, vel?
Du hørte en stemme.
Hvornår talte Gud til dig for første gang?
Efter virusen. Han sagde, hvad jeg skulle gøre.
- Havde du intet hørt før det? - Jeg vidste, at Han var der.
Men det var altid tåget. Jeg kunne ikke høre Ham i tågen.
Tog du piller før virusen? Eller fik du injektioner af lægen?
John?
Fik du nogen form for medicin?
Det husker jeg ikke.
Vi kan finde den medicin, du fik...
De gjorde mig syg!
Læger som du talte bag min ryg!
- De hadede mig! - Jeg vil hjælpe dig.
Jeg behøver ikke din hjælp! Du vil bare skjule Gud for mig igen!
Kom nu.
Fem minutter.
Du må tage med os. Linda har brug for dig.
Anya?
Anya!
John...
Vi forstår ikke, hvad der er sket.
Hvorfor måtte vi rejse? Og hvorfor er Anya låst inde i sakristiet?
- Hun skal passe på den lille. - Men hun vil jo ikke med.
Hvorfra ved du det? Planlægger du noget?
Nej, naturligvis ikke.
Men hun er ikke glad.
Tvivler du på mig?
Alle vi andre vil være her. Vi elsker jo hinanden.
- Men at tvinge en til at... - Hvad ved du?!
Gud taler til mig. Jeg ved, hvad der er rigtigt!
Forstår du det?!
Ja, John.
Hold op med at glo på mig. Alle sammen! Hold op med at glo på mig!
- Sagde hun ikke noget til jer? - De har taget hende.
- Måske ville hun gerne med dem. - Hun ville da sige farvel først.
- De er til fods. - De kan have gemt sig i et hus.
- Vil I lede i hvert eneste hus? - Ja, om nødvendigt.
Jeg har aldrig set ham sådan før. Der er en bagdør. Skynd dig væk.
- Du må hjælpe ham. - Du forstår det ikke...
Nej, lad være.
Undskyld... undskyld.
- Rolig. Det var ikke med vilje. - Lad mig se på det.
Jeg har det fint.
Anya!
- Anya! - Nej, Mike!
Sig, hvor hun er!
I skal ikke skade os. Du er på deres side.
- Du er også imod mig. - Nej.
Lad hende gå.
Giv mig den lille. Hent ham!
Du er ikke rask. Jeg kan hjælpe dig.
Nej!
Nej, Tom. Han er syg.
Så, så, skat.
De får ikke lov at gøre dig noget.
Hvad vil I gøre nu?
- Vi finder et andet sted at bo. - Vi klarer os.
Held og lykke.
Han har brug for medicin. Se, om han husker hvilken.
Ellers prøv Haldol, 30 mg om dagen. Det fås på apoteket.
- Hvordan hjælper pillerne? - De dæmper hans paranoia.
Vil han så stadig høre stemmer?
Jeg kan ikke tage Gud fra ham.
Han er nødt til at tage sin medicin.
Han fandt mig og tog sig af mig.
Han gav mig nyt håb.
- Nu vil jeg tage mig af ham. - Han lider af skizofren paranoia.
Han kan gøre skade på sig selv eller på en af jer.
Jeg kan dø i morgen, eller måske lever jeg 50 år til.
Ingen kan vide, hvad fremtiden bringer.
Og nu har han også barnet.
Det er helt vildt, hvad kærlighed kan gøre.
Er du uskadt?
Ja.
Hej.
Fiona Murray. Vi prøver at komme til Hebriderne.
William Arnott, 54 år. Jeg rejser nordpå for at finde min datter.
Abby Grant. Jeg leder efter min søn Peter-
- og en mand, der hedder Phil Emerson.
Jeg har haft viruset. Jeg var lige ved at dø, men jeg blev rask igen.
Jeg ved ikke hvorfor. Jeg var vel heldig.
Danske tekster: Www.broadcasttetxt.com